ČRNO-BELA LJUBEZEN
5. DEL
Stoj. Veliko stopnic je, preveč.
Kaj delaš? Kaj delaš? Izpusti me.
Pusti me, slabo mi je.
Spusti me, slabo mi je.
Proslavljata.
Ker sta ostala brez medenih tednov, sta šla pa ven.
Zdravo. - Greva spat.
Lahko noč.
Ne bodi žalostna.
Zrak rabim. - Pridi.
Kaj delaš?
Ferhat, kaj delaš? Zakaj si me poljubil? Zakaj me poljubljaš?
Gülsüm?
Mama - Gülsüm. - Mama.
Kaj je bilo? Stoj.
Počakaj, počakaj. Tiho bodi. Počakaj.
Kaj je narobe? Boš rodila?
Gülsüm, še veliko časa imaš do roka. Kaj se dogaja?
Mama, prihaja. Dojenček prihaja.
V redu, pomiri se, ne kriči, Gülsüm.
Zakaj si me poljubil, Ferhat? Zakaj?
Povej mi, zakaj.
Mislila sem, da je ta zakon samo na papirju,
da se bova samo podpisala. Kaj je zdaj to?
Kaj delaš?
Namerno si me peljal v bolnišnico. Misliš, da ne vem?
Odpeljal si me k Esri, ne? To je bila laž.
To si načrtoval, vse si načrtoval. Vse.
Kot ko si se poročil z menoj, ko si slišal, da je moj brat Cem Çınar.
Kot ko si dovolil, da sem pobegnila iz butika s poročnimi oblekami.
Peljal si me v bolnišnico in hlinil prijaznost.
Da bi na lastne oči videla, da je Sinan poročen.
Hotel si, da trpim. Brez srca si.
Zakaj? Ti ni dovolj, da sem tvoja ujetnica?
Pokazati mi želiš, kdo je šef.
Ukrotiti me hočeš. Kot kakšnega leva.
Ferhat.
Ne bom tvoja.
To se ne bo zgodilo.
Ne bom takšna kot ti.
Poljubljam se samo z moškimi, v katere sem zaljubljena.
Ne bom se poljubljala s teboj.
Lahko si brez srca, lahko si morilec,
ne bodi pa žival. Ne bodi.
Mama, reši me, mama.
Lepotica moja, je prav, da na skrivaj rojevaš?
Gülsüm, vstani, vstani otrok je skoraj zunaj. Šli bova.
Kam? - Vsi so doma. Ne moreš roditi tukaj, v bolnišnico greva. Vstani.
Mama, ne morem vstati. - Gülsüm, zberi se.
Brat te bo ubil, če izve. Pridi, globoko dihaj.
Dihaj in minilo bo. Vse bo v redu, pridi.
Žal mi je.
Bog. Bog, pomagaj mi.
Slišala sem, da avto čaka
in boš Yeter in Gülsüm poslal nazaj domov.
Jezna sem bila nanjo in želela sem, da je kaznovana.
Dolila sem olje na ogenj.
To vedno narediš in ni nič novega.
Videti je že tako, čutim pa drugače.
Škoda je.
Ko me človek pogleda, bi rekel, da imam kamen namesto srca,
ne vedo pa, da pretepenega trupla očetove žene nisva kar pustila,
pokopala sva jo. Ne?
Ne moreva žrtvovati članov svoje družine.
Yeter ne bi smel odsloviti. Oprosti ji.
Jaz bom odgovorna zanjo. - Je polna luna?
Yeter si začela braniti. Kaj naklepaš?
Bogpomagaj.
Nimam srca, da bi jo tako prizadela.
Prav, dobro.
Naj bo, kakor želiš. Lahko ostane.
G. Namık, smem prositi za malo vašega časa?
Ferhat.
Pridi.
Ne bodi glasna.
Stoj, tukaj stoj.
Zakaj me nisi obvestil, Ferhat? Glede Âdema?
Ponj sem šel in prišel sem.
Nekaj časa je bil že pod zemljo, zato ni težav.
In če ga ne bi mogel dobiti? Zakaj tega nisi predvidel?
Vsega ne morem predvideti, razumeš?
Nisem krotilec levov.
Vse to je zaradi Yiğita.
Če ne bi bilo njega, nihče ne bi iskal nekdanjega direktorja varnosti.
Obseden si postal s tem fantom.
Pusti ga, naj dela svoje. Rekel sem ti, da bom uredil.
Srčece, kako si?
Nisem dobro, Ebru.
Aslı, kaj je narobe? Ne straši me.
Nisem dobro. Ne zdržim več, Ebru.
Nam to lahko uspe?
Nespretna je, zato pa dobrega srca. Zmogla bo.
Kirurginja je, mora biti pametna.
Če nam uspe, bo g. Namık pred volitvami že v zaporu.
Upam, tožilec.
Z Aslı je hudo. - Kaj je bilo? - Si dobro? - Pusti mene, Ebru.
Kaj je z Aslı? - Ni mi povedala. Prosila me je, da pridem k njej.
Pridi. - Stojta, ob tej uri ne moreta v hišo.
G. Namık me ima rad in z go. Handan se dobro razumem. Našla bom rešitev.
Doktorica Ebru, vem, zadeva je kočljiva, je pa tudi priložnost.
Rad bi, da pregledate pisarno g. Namıka v pritličju,
če je odklenjena. Aslı ne sme vedeti.
Prosila vas bova, da boste šli večkrat v hišo.
Vse to Ebru lahko poveš tudi v avtu.
Za mojo sestro gre. Preveriti morava, kaj se dogaja. - V redu.
Naprej.
Ga. Yeter prosi, da pridete. - Zakaj?
Ni mi povedala. - Ne utegnem, prijateljica pride.
Recite ji, da mi bo zjutraj povedala, kar želi. - Rekla je, da je nujno.
Ne razumeš? Ne utegnem, moja prijateljica pride.
Če ne greste k njej, bo ona prišla po vas.
Rekla je, da je strašno nujno.
Gülsüm, nisi pomislila, da bo prišlo do tega?
Si mislila, da bo otrok za vedno ostal notri?
Gülsüm?
Gülsüm moraš pomagati roditi. - Kakšne bedarije govorite? Jaz?
Zdravnica si. - Ne zdržim več.
Gülsüm, ne vpij toliko. - Takoj mora v bolnišnico.
Za prezgodnji porod gre. Oba z otrokom bosta umrla.
Nemogoče. Četudi preživita, ju Ferhat ne bo pustil živeti.
Prosim, rotim te.
Naredila bom vse, kar boš želela, samo Gülsüm pomagaj roditi.
Ona je moja edina hči, punčica mojega očesa. Prosim, pomagaj.
Ničesar nočem. To bom naredila za Gülsüm in dojenčka.
Gülsüm, globoko dihaj, razširi noge in jih dvigni.
Kako pogosti so popadki? - Nisva dovolj pri sebi, da bi štopali.
Gülsüm, globoko dihaj. Čim bolj se sprosti.
Globoko moraš dihati in pri izdihu potisniti, v redu?
Globoko vdihni.
Potisni.
Hitro prinesi čiste rjuhe.
V redu, globoko dihaj.
Bog, pomagaj ji.
Bog, prosim, vzemi mene, reši pa njo in dojenčka.
Zdrži, Gülsüm. Zdrži.
Kaj se tam dogaja?
Zet. - Mama. - Si slišal hrup?
Ne, kakšen hrup? - Ženski glas. Slišati je bilo, kot bi jokala.
Ne, nobenega glasu nisem slišal. - Kaj potem delaš tukaj?
Trebuh me boli. Menil sem, da mi bo na zraku bolje.
Si zdaj slišal? - Ne, mama, nobenih glasov ni.
Tudi če bi bili, ne bi smeli ob tej uri ven. Varnostniki bodo preverili.
Pojdite spat. - Od kod prihajajo ti glasovi?
Poljubljam se samo z moškimi, v katere sem zaljubljena.
Ne bom se poljubljala s teboj.
Lahko si brez srca, lahko si morilec,
ne bodi pa žival.
Ferhat, sinko, tukaj si.
Kaj se dogaja? Žalosten se mi zdiš.
Oče, tista punca se ne zmeni zame. - Katera?
Tista. Ne mara me.
Ferhat, naši predniki so govorili, da se vse vrne.
Življenje ni pošteno in to velja tudi za ljubezen.
Ne? Poglej.
Zaupamo tistim, ki zaupajo nam.
Zaljubimo se v tistega, ki se zaljubi v nas.
Če bi bilo tako, bi bil svet lep.
Moškega ne bi smeli soditi po pogumu, ampak po srcu.
Moškemu, ki grdo dela z žensko in je do nje nesramen,
ne moremo reči moški, ampak žival.
Če ženski zlomiš srce, ubiješ njeno dušo,
če jo varaš, do nje nisi pošten, ne boš nikoli srečen. V redu?
Ljubezen, za katero boš želel, da bi cvetela, bo tako ovenela.
Vse življenje boš sanjal o tej ljubezni,
ampak življenje ti nove priložnosti ne bo dalo.
Pridi, pridi. Nekaj ti bom povedal.
Če s svojo ljubljeno nisi nežen kot z vrtnico,
si zaslužiš krvaveti zaradi njenih trnov.
Slišali te bodo. Mojbog. Tiho bodi, otrok, tiho bodi.
Ne skrbite, nihče ne bo slišal. V tej hiši so vsi gluhi.
Mama.
Gülsüm. Hvalabogu, da si dobro. Bog naj te varuje zame.
Si videla mojega sina? Je zdrav?
Ti je všeč?
Sestra Aslı.
Je moj otrok dobro? - Je.
Primerno težo ima. Prezgodaj se je rodil, je pa močan.
Naj začuti mamino kožo. Dolga pot je za njim.
Vzemi ga. - V redu, v redu.
Jaz sem na vrsti. - Ste prepričani?
Kakšno vprašanje je to? Rodila sem tri otroke.
Ne bom tebe spraševala, kako se skrbi za otroka.
Mama, daj mi ga.
Kakor hočete. - Mama. - Vzemi ga.
Sinko.
Poslušaj, snaha. To skrivnost boš odnesla s seboj v grob.
Toliko sva se že spoznali, da vem, da ne boš povedala Ferhatu,
ampak tudi ti si samo človek in mogoče ti bo ušlo.
Če boš o tem samo šepetala, bom slišala.
Če bom slišala... - Kaj boste naredili?
Vem, kaj bi lahko naredili. Poznam vas in vašega sina.
Vajini duši sta enako črni.
Ampak brez skrbi, nikomur ne bom povedala.
V dobro otroka in ne zato, ker bi se bala vas.
Četudi bi me mučili, ne bom povedala.
Polna je same sebe.
Gdč. Ebru, ne morem vas spustili noter brez Ferhatovega dovoljenja.
Nevesta ob tej uri počiva in ne sprejema obiskov.
Ne, jaz sem povabila Ebru.
Poklicala bom g. Namıka ali pa go. Handan.
Veste koliko je ura? Kaj se dogaja?
Ga. Handan, pozdravljeni. Kako ste? - Dobro, hvala.
Z Aslı moram govoriti.
Draga Ebru, če bi bilo odvisno od mene, bi dovolila,
vendar to ni mogoče brez vednosti in dovoljenja moža.
Ves čas ponavljate besedo mož. Kdo sem pa jaz v tej hiši?
Povabila sem prijateljico. - Novinka si v hiši, Aslı.
To bo tvoja hiša, ko boš iz neveste postala snaha.
Dotlej pa boš gostja in bo tako, kot bo rekel tvoj mož.
Bolje bo, da grem. - Ne, ne boš šla.
Poklicala bom moža. - Dobro.
GOSPA DOKTOR
Oglasi se.
Kdo kliče?
Prosim? - S kom govorim? - Z Yaprak.
Yaprak, rada bi govorila z g. Ferhatom.
Tukaj je, ampak ne more govoriti. Povejte meni, jaz bom pa njemu.
Moja prijateljica Ebru je prišla in rada bi, da bi šla v hišo.
Njena prijateljica Ebru je prišla in sprašuje, ali sme v hišo.
Ni težav.
Ferhat pravi, da ni težav. - Hvalabogu. Hvala.
Ni težav.
V redu. Kar naprej.
Ga. Zeynep vama bo skuhala čaj ali kavo.
Samo mir bi rada. Takoj. Ničesar drugega nočem.
Pridi, Ebru.
S kom sem se pogovarjala?
Ferhat, ti si me v to vpletel, zato mi povej, kdo je ta ženska.
Tvoja punca? - Žena.
Si poročen? - Tako je. Teden dni.
Zakaj ona in ne jaz?
Ker imaš ti več sreče. Ona se je poročila s svojim morilcem.
Hvala.
Draga moja.
Ne očitaj si.
Pozabi.
Ne morem verjeti, kar vidim.
Nisi Ferhatova žena, njegova ujetnica si.
Vem, da preživljaš hude čase. - Ne veš, Ebru.
Ne veš. Nihče ne ve, kaj preživljam.
In nočem, da bi kdorkoli vedel.
Želim si, da česa takšnega nikomur ne bi bilo treba preživljati.
V eni noči sem se postarala za tisoč let
in izgubila vero v človeštvo.
Se nisi s tem moškim poročila iz ljubezni?
Tako so nam rekli.
Ljubica, poznam tvoje oči.
Vedno sem vedela, da je g. Namık temačen človek.
Prosim, povej mi. Si bila prisiljena?
Ti grozijo?
Ne, ne morem, Ebru. Zakaj si se poročila s tem moškim, Aslı?
Prosim, povej mi. - Ne morem, Ebru.
Ne zato, ker ti ne bi zaupala. Skrbi me zate, prijateljica.
Skrbi me zate, bojim se zate. - Aslı, odraščala sem na ulici.
Vem.
V sirotišnici sem bila. Meni nihče ne more nič.
Ta Ferhat ti grozi, ne?
Ebru, videla sem nekaj, česar ne bi smela videti.
V tem trenutku sem povsem nemočna.
Če komu povem, kar sem videla, me bodo ubili.
Aslı, ujetnica svojega strahu si. Ne razmišljaš trezno.
Tvoj brat je policist. Cel Istanbul bo požgal zate.
Nočem, da požiga. Ne razumeš, Ebru.
Nočem, da je moj brat žrtev temačnega sveta teh ljudi.
Tega ne bom dovolila.
Mama, prosim, mama.
V tvojih rokah je moje srce. Zanj sem skorajda umrla.
Ne vzemi mi mojega srca, prosim. Usmili se me, mama, lepo prosim.
Ti si naju varovala. Usmili se naju.
Prosim, mama.
Vstani. - Namık, nikar.
Usmili se naju, ljubi. Otrok v mojem trebuhu ima tvojo kri.
Namık.
Ta ženska,
ki si se ji predal,
s katero si našel mir in ji rekel, da je tvoja...
Namık.
Namık, prav, poroči se z njo, ni se ti treba z menoj.
Ni ti treba priznati otroka, ne odženi pa me proč od sebe.
Ne sili me v naročje drugega moškega.
Ne ubij me pri živem telesu.
Matičar je prišel.
Čestitam, brivec Necdet.
Razglašam vaju za moža in ženo.
Nemogoče, Gülsüm, nemogoče.
Ta dojenček bi pomenil tvoj konec. Če stric Namık izve,
te bo poročil z moškim, ki ga ne poznaš in ne ljubiš. Nemogoče.
Kako veš, kako veš? Mogoče mi pa tega ne bo naredil.
Mlada si še. Vse življenje je pred teboj.
Ne bom dovolila, da si ga uničiš. - Prosim, mama, usmili se me, prosim.
Gülsüm, to delam, ker sem tvoja mama.
Zdaj si jezna, ampak nekoč mi boš hvaležna.
Hülya, odnesi dojenčka.
Ne, prosim, mama.
Ne, prosim, mama, ne oddaj ga. - V redu je.
Hülya, naredi, kot sva dogovorjeni. Ne smejo te videti na poti do avta.
Pridem za teboj.
Mama, daj mi mojega dojenčka, prosim te.
Mama, prosim, dojenčka mi daj!
Mama, ne oddaj mojega otroka! Ne morem živeti brez njega!
Poslušaj, Aslı. Obljubim ti,
da ne bom Cemu nič povedala. A dovoli mi, da ti pomagam.
Tukaj si zaradi mene.
Napake ne morem popraviti, lahko ti pa malce olajšam življenje.
Po vodo s sladkorjem ti grem, ti si pa umij obraz in roke.
Našli bova rešitev. Nisi sama.
Tu sem. Dajmo.
Bog, pomagaj mi.
Prekleto. - Kaj to pomeni, Ebru?
Kaj iščeš? - Ga. Handan, stranišče sem iskala, ampak...
Stranišče? Stranišče je tam, punca.
Ker me nekaj časa ni bilo, sem pozabila.
KOMISAR CEM
Nisem našla sladkorja.
Moj brat te je poslal, ne, Ebru?
Kako tega nisem pričakovala? Reci kaj.
Verjetno čaka spodaj. Bodi iskrena, Ebru, povej mi.
Ne boš nič rekla?
Verjemi, nič slabega nisem želela. Vest me peče, Aslı.
Zaradi mene si tako nesrečna.
Za pomoč sta me prosila in nisem mogla reči ne.
Prosila? Sta sva, Ebru?
Eden je moj brat in drugi tožilec Yiğit, ne?
Ebru, tožilec Yiğit se je spoprijateljil z mojim bratom.
Skupaj sta vdrla na poroko. Povej mi, ali je tožilec Yiğit z njim.
Ne pri vratih.
Ja.
To je bil njun načrt. Da postanem vohunka.
In ti si se strinjala. Pridi, sedi.
Napni ušesa in me dobro poslušaj.
Mojemu bratu ne boš povedala ničesar, Ebru.
Če moj brat izve, da sem prisiljena biti tukaj,
bo znorel in naredil vse, da me reši.
Potem se mu bo zgodilo kaj slabega.
Me razumeš? Znebili se ga bodo.
Ko boš prišla dol, te bo vprašal, kaj je narobe z mano.
Reci mu, da sem se sprla s taščo in sem bila zato razburjena.
Nekaj si boš izmislila.
Če me imaš vsaj malo rada, boš to naredila, prosim te.
Ti lahko zaupam?
Tega ne delam lahkega srca, ampak bom, če tako hočeš.
Obljubim. Lahko mi zaupaš.
V redu.
Skoraj se mi je zmešalo.
Kako je Aslı? - V redu.
Ebru.
Ne glej stran. Vem, da lažeš.
V redu, ni ravno dobre volje. Sprla se je s taščo.
Drugače pa je v redu.
Do sobe sem prišla, a je bila zaklenjena.
Tudi prav. To je komaj začetek.
Kje je soba ge. Yeter? - V to smer, zgoraj je. - Hvala.
Ga. Yeter, Gülsüm?
To družino še predobro poznam. Dobro vem, česa so zmožni.
Name lahko računate.
Kaj počneš v tej sobi? - Je on tvoj brat?
Odgovori mi. Je tvoj brat?
Yeter je rekla, da ima tri otroke. Tebe, Gülsüm in njega, ne?
Tožilec Yiğit je tvoj brat, ne?
Kaj hočeta narediti mojemu bratu?
Odgovori mi. Je to tvoj brat, Ferhat?
Pozno je že. Spat grem.
Brat...
Mojbog.
Ferhat, odgovori mi.
Odpri oči, s tabo govorim.
Se boš že zbudil.
Oprosti, moram iti. - Ni problema. Saj ne ješ ljudi.
Kakšna ironija, jaz sem ljudožerka v tej hiši.
Kakšne pa danes pokaš?
Nekaj te bom vprašala, potem pa grem.
Poglej me v obraz.
Če me boš vprašala, me moraš gledati v oči.
Sicer odidi.
Takole, ja. Povej. Nisi rekla, da me boš nekaj vprašala?
Sem res? Kaj pa te bom vprašala? Ne bom te spraševala o bratu.
Ne bom se vmešavala. - Gre za sinočnji klic?
Ne, to me ne skrbi. Skrbi me samo za Esro.
Rada bi šla v bolnišnico. Po operaciji rabi mojo podporo.
Preveč blebetaš.
Lahko bi zaključila. ko si rekla, da moraš iti.
Lahko greš, ampak najprej se preobleci.
To ni primerno. - To mi je dala İdil, drugega nimam.
Nekaj ti bova šla kupit. - Ni treba, kup oblačil imam.
Samo ponje bi morala. - Lahko greš.
Dobro jutro. - Dobrodošla. Lepo, da sta prišla.
Kaj pa je? - Yeter naju je povabila na družinski zajtrk.
Pravkar sem se vrnila in rada bi zajtrkovala z Namıkom.
Za İdil bo malce preveč, ampak... - Dobro jutro. - Upam, da ste v redu.
Lep dan je, ne? Zrak je kot limonada.
Danes bo prav lep dan.
Dobro jutro.
Kje je Gülsüm? - Sploh ne sprašuj. Več dni se je basala s sladicami,
pa ji je spet slabo. Nesla sem ji juho.
Danes jo peljem v bolnišnico. - Ni treba, saj imamo zdravnico.
Zanjo je sinoči prav lepo poskrbela. Hvala.
Nisi mi povedala, Aslı. - Mislila sem, da veš.
Šla bom, preden bo gneča. Dober tek.
Sedi. - Nisem lačna. - Si. Usedi se.
Izvoli. Rada imaš sladko.
Dober tek.
Pridi, Abidin. Najbrž si delal vso noč, ne? Pridi.
Dragi moji,
nekaj bi vam rad povedal. - Zdaj me je pa strah. Kaj je?
Kaj počne ta ženska tu?
Ti nisem rekla, da se ne smeta več videvati?
Čigav otrok je to?
Mami. - Abidin je to tvoj otrok? Kaj si naredil?
Oče sem.
Ti pa si babica, mami. - Kakšne bedarije so to?
Hecaš se, ne?
Prisežem, da nisem vedel za to, mami.
Safiye je bila noseča, ko sem jo poslal stran.
Nekaj je narobe. - Mami?
Hitro, prinesite kolonjsko. - Özge? - Mami?
Sestra? - Si v redu?
Počakaj. - V redu je. Pustite, da pride do zraka.
Preglej jo. - Lezite na hrbet.
Imate kakšen merilec pritiska? - Seveda.
Mami, si v redu?
Kaj ti pa je, da se takole onesvestiš?
Ne moremo se vmešavati med zaljubljenca.
Poglej, otroka ima.
Dovoli, da ti snaha poljubi roko, zdaj ko je rodila.
Še poroko priredimo, potem pa bo to to.
Mami, odpusti mi.
Zaradi mene me lahko tudi ubiješ...
Kar usedi se. Pridi.
Nehaj. Kaj počneš?
İdil, greva. Pridi.
V redu je. Bomo že uredili, ne skrbi.
Počakajte malo. Čakala sem, da mami odide.
Poglej ga, no. Kako je srčkan.
Teta sem. Kako si srčkan, sinko.
Saj je fantek, ne?
Zdaj pa imamo princa.
Samo še Ferhat in Aslı sta na vrsti.
Bog se usmili.
Poimenujta ga po očetu. Naj bo Kamil. - Vildan.
Kaj počneš? Novorojenček je, ne moreš ga kar tako tresti.
Kako pa ti to veš? Je vedel zanj?
Ne, kako bi vedel? Po očeh se vidi, da je novorojenček.
Dal ga bom mami.
Pojdi pogledat mamo in poskrbi za punco in otroka. Daj.
S tabo grem. Pridi.
Safiye.
Osvežit se grem.
Kaj pa počneš? - Ploskam, ker ste neverjetna igralka.
Res obvladate.
Poslušaj me. Že od 16. leta čistim blato, ki ga mečejo vame.
Raje bodi previdna in se ne hecaj z mano.
Prijatelje držim za roko, sovražnike pa zmeljem v prah.
Če je treba, ljudem spremenim usodo. - Kakšne bedarije so to?
Igrate se z usodo lastne hčerke.
Res me zanima, kako prenašate takšno breme.
Usoda? Saj nismo v filmu.
Res si pametna.
V bolnišnico grem. Ferhat že ve. - Vem.
Aslı?
Lepo poskrbi za punčko. Naredi, kar je treba,
a vedno bodi blizu Tesla. Da ne bi česa poskušala. Jasno?
Jasno? - Razumem, da me nadziraš. Šla bova, potem pa se vrnem.
Poglej me. Poglej.
Naj ti kateri od kolegov predpiše kakšno pomirjevalo.
Razumeš? Nataknjena si in tega se mi ne da prenašati.
Saj ti ni treba, Ferhat.
Pojdita že.
Cüneyt. - Gülsüm. - Cüneyt, otroka ni več.
Mami mi ga je vzela.
V redu je, saj vem.
Si komu omenila kaj o naju? - Ne.
Konec je. Zdaj ne smeva več odlašati.
Odšla bova. Rabim tvojo sliko za potni list.
Dal ju bom ponarediti in odšla bova daleč stran.
Dobila bova otroka, potem pa bova odšla.
Daj mi kakšno sliko.
Ferhat.
Imaš par minutk?
Povej. - Za tvojega strica gre. - No?
Čustva so ga prevzela. Ustavi ga, preden se vse zaplete.
Rızi je rekel, naj pošlje nekoga k Yiğitu.
Po hiši mu bo namestil prisluškovalne naprave.
Če tvoj brat izve, Namıka ne bo pustil pri miru.
Tako ne bo postal župan.
Razumem.
Ferhat. Tega nisi slišal od mene.
To ti pravim samo zato, ker bo tako bolje zanj. - Hvala.
Hvala.
Zakaj me ves čas spremljate?
Tako ne gre. V bolnišnici ne morete povsod.
Kar tukaj me počakajte, v eni uri bom gotova.
Tu se dobiva.
Zakaj tako buljite? Recite kaj.
Bog, daj mi potrpljenje.
Mojbog.
Safiye.
Ko te je mama nagnala, me je prav bolelo srce.
Rekel sem si, konec skrivnosti. Safiye me bo sicer ubila.
Potem pa se vrneš z mojim sinom v naročju.
Madona. Poglej ga.
Oči sem, ne? - Oči si.
Bog je res neverjeten, poglej ga.
Ni mi podoben.
Bolj me spominja na mojega očeta.
Si takšen kot dedek? Si?
Če se zbudi, ga ne bom utišala. - Prav.
Abidin, kaj počneš tu? - Sina sem gledal.
Hitro pojdi ven. Stric in mama se nekaj odločata glede tebe.
Kaj naj še rečem? Mami sem že vse povedal.
Dovolj imam že.
Se ne zavedaš tega, da ima tvoja mama vedno zadnjo?
Zdaj že masira Namıka, tako da pojdi do njega.
Prepričaj ga v svoj prav in poskrbi zanjo in za otroka.
Reci mu, da se bosta poročila, Kaj bo, če boš ves čas taka mevža?
Tvoja mama bo Safiye in otroka poslala na podeželje.
Sploh ju ne boš več videl. - Kaj pa govoriš? Tako ne gre.
Potem pa se pojdi postavit zase. Te moram učiti, kako se to naredi?
Čakaj malo.
Madona, srček.
Izgledaš kot nedolžna rožica, a v roži se skriva kača.
Ubogala sem vas.
Ti je Abidin verjel? - Nič ni posumil in otroka drži, kot da je njegov.
Bravo, kar tako naprej.
Misli samo na to, da boš zdaj imela ogromno srečo.
Kot bi zadela na loteriji. Takšne priložnosti ne bo več.
Pomisli. Iz hiše so te nagnali, ker si bila z Abidinom,
zdaj pa boš v isti hiši živela kot nevesta. Po moji zaslugi.
Nihče ne bo izvedel, ne? - Ne, samo izdati me ne smeš.
Odslej me ubogaj, karkoli ti rečem. Prav?
Pridna.
Kaj se dogaja? - Kaj pa ti počneš tukaj?
Kdo te je poslal? Povej že! Kaj počneš tu?
Ne vem. Rekli so mi, naj namestim naprave. Notri so že.
Suat, bo tako v redu? - V kuhinji sem končal, otroška soba bo kmalu.
Dobrodošli, Ferhat, naprave so že nameščene.
Vse naprave odstranita! Odstranita jih!
Zadnjič se ponavljam. Če si ne zapomnita, si zapišita
in povejta še ostalim. Vse opozarjam.
Če še enkrat pridete sem, vas bom vse pobil.
Ne hodite več sem, sicer sledi pogreb.
G. Namık je naročil... - Tišina!
Ne ti meni o g. Namıku. Dajmo že!
Odstrani napravo.
Vrnila se bom. Rada te imam.
Mojbog.
V redu, ni treba govoriti, brati in pisati pa znate.
Kaj piše tu? Samo za bolnišnično osebje.
Torej ne morete noter. Ste dojeli?
Gre v operacijsko? - Ja, prometna nesreča.
Res? Lepo okrevajte. - Hvala. - Srečno.
Taksi!
Jaz sem velika Handan.
Ne dovolim, da ima moj edinec služkinjo za ženo!
Kdo pa bo vedel, da je bila služkinja?
Uredila se bo, pa bo.
Visoki standardi so kot nova oblačila.
Sčasoma ti niso več prav.
Kot sestra si mi, jaz sem ti omogočila položaj.
Ti ni bilo prav? Bo Safiye prav?
Ti nisem rekla, da se ne druži s to lovačo?
Z razlogom sem jo odpustila in nagnala domov.
V redu, mami, a takrat je bila že noseča.
Kaj pa naj? Naj jo pustim na cesti z otrokom?
Se to spodobi? Ne. Poročila se bova.
Poglej... - Abidin ima prav. Lahko si ponosna na sina.
Če bi jo pustil na cesti, bi bila to za nas sramota.
Moja beseda tu nič več ne pomeni? - Pomeni, a samo, če imaš prav.
Čim prej naj se poročita. Raje na zavlačujmo.
Čestitam. Želim vama vso srečo.
Ne oziraj se na mamo, sčasoma se bo že privadila.
Poglej, v kaj si me spravil. Nič te ni sram, ne?
Ko je umrl tvoj oče, sem vse upe položila vate.
Mislila sem, da bom ponosna, ker boš glava družine.
Zaman sem se trudila in vate polagala vse upe.
Poslala sem te na zasebno univerzo.
Odšel si in potoval po raznih državah.
Osem let sem čakala, da si se vrnil.
Rekla sem si, da boš zdaj našel svoje mesto.
Preden si se vrnil, pa je prestol prevzel Ferhat!
Ni te ganilo in zdaj si njegov sluga.
Osramotil si me pred Yeter in Namıkom.
Potem pa se zaljubiš v služkinjo in pričakuješ, da mi bo vseeno.
Z otrokom pa si se pokončal.
Če zdaj ne boš osvajal bitk, raje spokaj.
Ne kliči me več mama! - Mami, lepo te prosim.
Ne...Naj jo pustim na cesti z otrokom?
Res sem bil kreten, a mi moraš oprostiti.
Prav pomilovanja vreden si. Takšen si kot tvoj oče.
Suat si že? - Končal sem.
Odstranili smo vse naprave. Kaj zdaj? - Odidite.
Kaj naj rečemo g. Namıku? - Da ga pozdravlja Ferhat.
Jasno? Recite, da ga pozdravlja Ferhat. - Prav.
Nič ne skrbi, prav si se odločil.
Za nas bi bila sramota, če bi jo pustil samo z otrokom.
Ali naj se poroči z njo ali pa ji najde moža.
Samo tako nam ohrani čast. - Daj že mir.
Nisi še plačala za sinočnjo napako.
Nič nisem kriva, zato me ne obtožuj.
Na to sem že pozabila. Druge skrbi imam.
Na primer Handan. Tako nesrečna je.
Nič nisem hotela reči, ampak Abidin je uničil sebe in mamo.
Tako pač je, če ravnaš nepremišljeno.
To te lahko drago stane.
Če bi to vedela že od začetka, bi lahko Safiye ustavila.
Bog naj obvaruje našo družino pred hudim.
Če bomo vsi previdni, nam nič ne bo.
Saj smo zreli in pametni.
Znamo predvideti, kaj sledi. Skrbimo za družino in zase.
Ni tako, Yeter?
Sinko.
Sinko!
Oprostite. Kje je tožilec Yiğit Aslan?
Zgoraj, na koncu hodnika. - Hvala.
Mi lahko poveste, kaj nameravate z mojimi bližnjimi?
Oprostite, ne razumem. Lahko se usedete, ga. Aslı.
Nočem se pogovarjati, samo na vprašanje odgovorite.
Še Ebru ste vpletli, ne? - Tega se je spomnil vaš brat.
Skušava vam pomagati, ga. Aslı. Samo tako lahko dobimo te ljudi.
Te ljudi? Si niste nič blizu z družino?
Ne glejte me tako, ni bilo ravno težko ugotoviti.
Na vsako vprašanje imam odgovor. Nič ne skrivam.
Seveda, v vaših genih je, da imate odgovor na vse.
Ogovorite na moje vprašanje, gospod tožilec.
Moj brat ve, da ste Ferhatov brat?
Ali pa ste pretentali tudi njega?
Čakam na odgovor, g. Yiğit.
Brat? Mami te kliče, pozno je že. Pravi, da moraš domov.
Saj pridem. - Kaj je to? Avto? - Ja.
Si ga naredil zase? - Ne, za brata Yiğita.
Njegov je pokvarjen in ves čas joka.
Resno? - Resno.
Zdaj lahko zmagaš na dirki. - Vse bom premagal.
Jaz pa bom zate naredil tovornjak, vlak in letalo.
Pa grad in tank.
Nič ne rabim. Dovolj mi je to, da ne jokaš več.
Razumite, da sodelujem z vašim bratom.
Nikomur nič ne prikrivava. Zaupajte mi.
Hočeva jih spraviti v zapor, vas pa osvoboditi.
Oprostite, a res sem bila v šoku, ko sem izvedela, da sta brata.
Tega v bistvu nihče ne ve. Nočem, da vedo.
Trudim se počistiti svojo preteklost.
Že en sam dvom me lahko pokoplje. - Saj razumem.
Kaj naj naredim? Kako lahko pomagam? Takole ne gre.
Bi nama radi pomagali? - Naredila bom, kar bo treba.
Torej se hočete rešiti? Priznate, da ste se poročili pod prisilo?
Zakaj potem?
Poslušajte me. Jaz ne delam v pravosodju,
a sem zrasla ob policaju. Razumete?
Vem, da moje pričanje trenutno ni pomembno.
Če primer odpremo, ga bodo zaprli in bog ve,
kaj bodo naredili meni ali pa bratu. Tega ne vemo.
Na žalost pa... Če hočem rešiti sebe in brata,
poleg tega pa še njih spraviti za zapahe,
rabite zelo močne dokaze. Zelo močne.
Pametnejši ste, kot sem si mislil. - Sploh ne.
Ne morem pomagati tako, kot lahko Ebru.
V tisti hiši imam zvezane roke. Mogoče pa lahko pomagam od znotraj?
Tudi Ebru lahko pomaga.
Hočem, da gresta Ferhat in Namık v zapor.
Tega si nihče ne želi toliko kot jaz.
Je dr. Aslı notri? - Ne vem, nisem je videla.
Kaj počnete? Ne smete noter.
Nekaj vas bom prosila. Lepo vas prosim,
da moj brat ne izve, da vam pomagam. - Zakaj?
Če izve, da sem se takole vrgla v ogenj,
se mu bo strgalo. Tega mi ne bo dovolil.
Ga. Aslı, tole je uradna preiskava. Tako ali tako bo izvedel.
Glejte, da ne bo. Resno, gospod tožilec.
Če izve, da vam pomagam, tega ne bo sprejel. Znorel bo.
Rotim vas. Zmanjkuje mi časa, že tako sem v težavah.
Najlepša hvala. - Zelo ste pogumni.
Sploh ne gre za to. Samo rada bi, da končno zmaga dobro.
Hvala. Brez zamere.
V Şişli bi šla.
Brat.
Mami, lahko narediva makarone z brokolijem?
Ne vem, bova poskusila. - Pa še eno žvečilko bi rad.
Özgür, o tem sva že govorila. Nočem se več kregati zaradi hrane.
Oprostite, ste se zmotili?
Je tu doma g. Yunus? - Ne.
Oprostite, zmotil sem se. - Samo trenutek.
Vem, kdo ste. Yiğitov starejši brat ste.
Ima oči brata? Imam strica? - Srček, to so odrasli pogovori.
Trenutek, prosim. Pojdi v stanovanje.
Pojdi. Priden.
Poslušajte. Tega sem se bala, ko so ga premestili v Istanbul.
Yiğit mi je omenil težave z vašo družino.
Nočem se vmešavati v njegove zadeve, a vseeno ste njegov brat.
Razumem, da hočete stike, a Yiğitu je hudo. Ne bo šlo.
Na skrivaj hodite sem, sram me je.
Ničesar ne počnem, če mož tega ne ve.
Včeraj je prišla vaša mama.
Saj je bila prijazna, lepo sem jo sprejela.
Nerodno mi je, ko takole hodite sem.
Svoje težave raje rešite z Yiğitom.
Potem vam bodo prav vsa vrata odprta.
Se opravičujem, ne bo se ponovilo.
To je to, gospod tožilec. Naletela sva na težave.
Če stopimo skupaj, bi lahko aretirali glavne živine.
Bravo. - Lepo. Tuje težave rešiva, glede svojih pa nič ne moreva.
Še vedno imajo mojo sestro.
No, tožilec? Je kaj napredka glede Namıka Emirhana in Ferhata?
Ne.
Danes sem pregledal primer. Nič ne moremo.
Je dr. Aslı notri? - Nisem je videla. Danes ne dela.
Povej, Teslo. - Zbežala je.
Počakaj tam, pridem.
Se ne da iti po drugi poti? Nimam časa.
Trudim se. Po kateri poti bi šli?
Zelo sem pozna.
Najprej je treba najti ključe. - Kako pa naj to naredim?
In kaj potem? Vzamem še kaj iz sobe? - Ne, ne.
Tole boš podtaknila nekam blizu mize.
Na primer pod kakšen pripomoček ali kaj takega. Ne sme se videti.
Kaj je to? - Tako bomo posneli vse Namıkove in Ferhatove pogovore.
Nadzorovali ju bomo. - Ne vem, če bo šlo. Štorasta sem.
Ebru, poslušaj.
Korak za korakom. Saj ni treba vsega takoj.
Lahko danes, lahko jutri.
Prav. Pozna sem, šla bom.
Se vidimo. Lepo delajte, gospod tožilec.
Bo sploh zmogla? - Imava drugo izbiro?
Mogoče preveč tvegava, Cem? Vi bi lažje prišli v hišo.
Takoj bi uredili, tam je vendar vaša sestra.
Zakaj pa ne bi šli vi? Vi imate tam brata.
Ne bodo mi verjeli. - Meni pa bodo?
Vedo, da jih sovražim, še posebej Ferhat.
Več let bi trajalo, da bi mi zaupali.
Potem pa začnite moliti, da bo Ebru uspelo.
Lahko preverite na navigaciji. Res ni druge poti?
Ne, povsod so zastoji. - Prekleto.
Ne smem v operacijsko. - Grem jaz.
Če ni notri, je zbežala.
Ne bo šlo, notri je vse sterilno.
Tako samo pravijo. Saj sva sterilna.
Kaj je? Kaj se dogaja?
Kaj počneš tu? - Kaj počneš ti v operacijski?
Kakšni operacijski? Notri je tudi intenzivna nega.
Pridi pogledat. - Kje imaš telefon?
Ne vem. Odložila sem ga na nosila, zdaj pa ga ne najdem več.
Me lahko pokličete, da ga najdem?
Me že preverjaš. Misliš, da tega ne vidim?
Ne skrbi, Sinana so izpustili. - Miliš, da ne vem?
Očitno veš prav vse, vsa čast. Nadzoruješ dogodke, ljudi in kraje.
Očitno si presenečena, da si to ugotovila šele zdaj.
Si mislila, da ti bom to povedal sam?
Zaradi Esre si tu, ne?
Pridi pogledat, zakaj sem tu.
Poglej.
Poglej sem. Jih vidiš?
Upam, da ne tebi ne tvoji družini nikoli ne bo treba priti sem.
Potem boš vedel, kaj pomeni biti zdravnik.
Poglej. Ta teden imam po dve operaciji dnevno.
Moram hoditi sem. Rabijo me. Lepo te prosim.
Veliko zdravnikov imate, Aslı. Po mojem te ne rabijo.
Briga me, to moram narediti.
Oče mi je kot punčki umrl v naročju, ker ni bilo zdravnika.
Skozi poklic sem pokopala bolečino. Garala sem in se učila.
Prosim te. Že tako si me oropal življenja.
Vsaj službo mi pusti, prosim te.
Izvolite.
Uživaš v tem, da me kaznuješ, ne? Všeč ti je.
Si kdaj imel kakšne sanje? Na primer o poklicu?
Najbrž si kdaj kaj sanjal. Gotovo nisi morilec že od otroštva.
Ali pa moriš že od malih nog? - Poslušaj.
Vem, da si dobra zdravnica. Očitno takoj postaviš diagnozo.
Z zahtevnih operacij prideš z dvignjeno glavo.
Dobro celiš rane. Celiš...
A ne veš, kaj je rana. Me razumeš?
Malce več daj skozi, potem pa obsojaj. Pridi.
Pojdi noter. Kolikokrat sem te opozorila?
Kolikokrat sem ti rekla, da ne hodi iz sobe?
Zakaj si šla ven? - Zeynep, prinesi mi zdravila.
Že od jutra te čakam. Otroka grem pogledat.
Iz kože te bom dala. Handan te bo slišala.
Mojega otroka si dala Abidinu in Safiye. - Utihni že.
Vse sem slišala. Ne bom se mu odpovedala.
Gülsüm, poglej me. Ti nimaš sina. Abidinov sin je.
Vtepi si že to v glavo.
Kaj veš o zvezi med Safiye in Abidinom? - Ne veliko.
Pa kaj še. Kot da se v hiši kdaj zgodi kaj, česar ne veš.
Kar je danes skrivnost, jutri ne bo več.
Vidiš, kaj se je zgodilo. V tvojem srcu je taka tema,
da sploh ne veš, kako se počutijo tvoji bližnji.
Zelo si neposredna. Kar govori. Kaj hočeš reči?
Nič nočem reči, samo pogovarjam se.
Žal se večinoma kregava, ne pogovarjava. Ali pa ne poslušaš.
Prosim? - Če je Ferhat zraven, naj nič ne posumi. Yiğit tu.
Kar povej, ljubica. - Vaš brat je dal Ebru snemalnik,
a ima punca težave. Soba je zaklenjena in nima ključa.
Hoteli ste pomagati, tako da dajte.
Najdite ključ in ga dajte Ebru. - Prav. Naj bo, kot sva se zmenili.
V redu. Zaupajte mi, brat ne bo nič posumil.
Prav, dajte ji 30 mg, a počasi. Potem pa mi sporočite. Velja?
Prav, ljubica. Lepo delajte.
Kdo je bil? - Iz bolnišnice so klicali zaradi Esre.
Kam greva? - Nočeš po svoje stvari?
Po tvoje stvari greva.
Pa še svaka pogrešam, rad bi ga videl.
Aslı, si v redu? - Sem, nič ni narobe. Si doma?
V avtu sem. Kaj je? - Po par stvari bi prišla.
Zakaj nisi povedala? Lahko bi ti jih pripeljal.
Ni treba. Ferhat pride z mano.
Se vidiva.
V redu, lepotica moja. Saj bo minilo, verjemi.
Ne joči.
Hitro si obriši solze. Hitro. Nimava razlage za tvoj jok.
Kdo je?
Lahko nekaj pogledate? - Seveda, Hülya.
Potem boste morali z mano. - Bog se usmili. Pridem.
Gülsüm, zdaj bom šla.
Ko pridem nazaj, ne boš več jokala, prav?
Daj no, zberi se.
Brat. - Aslı, ljubica moja. Svetloba v mojih očeh.
Očijeva ovčka. Nisem se zavedal, koliko te rabim.
Zelo te pogrešam. - Si mi odpustil?
Reciva, da gre za usodo. Eno sestro sem že pokopal.
Nočem izgubiti še ene.
Sicer mi bo srce nehalo biti. - Nehaj, naj raje bije kot urica.
Bratova ljubica.
Kar naprej. Ne spodobi se, da te pustim čakati.
Pridi, srček.
Madona.
Kavč so privlekli sem, ne da bi me vprašali?
Kdo je to naredil? - Ga. Vildan.
Tahsina sem prisilila, da mi je povedal.
Poglej no, Vildan. Mislila sem, da je nora, a je čarovnica.
Hitro pokliči nekoga, da odpelje kavč.
Odslej se ne bo nič več prineslo v to sobo.
Niti ene stvari se ne bo dodalo, jasno? - Jasno.
To so Aslıjine rože. Niso več, ker so uvenele.
Potem jih vrzi stran. Vse bodo uvenele, ne bo je nazaj.
Odnesita jih, pa bodo preživele.
Izvoli. - Hvala. - Na zdravje.
Nisi nič prišel domov, odkar sem šla?
Nisi šel nič v sobo? Čisto rdeče oči imaš.
Si po cele dneve in noči na postaji?
Kaj pa naj? Ogromno dela imam. Barabe ne odnehajo.
Kako so tako ovenele? Jih nisi nič zalival?
Glavo mi bo razneslo. Razneslo mi jo bo.
Eden odide, pa pride nekdo drug. Ubilo me bo.
Koga bomo še povabili? Jutri zvečer je prezgodaj.
Otrok se je že rodil. Ne bi počakali na veliko poroko?
O čem ti govoriš?
Namıkova družina naj priredi veliko poroko za služkinjo?
Vsi bodo rekli, kako enkratna je Namıkova družina.
Menda ne boš edinemu sinu rekla, da bo poroka skromna. - Nehaj že.
Še naš priimek bo nosila To je zanjo življenjska priložnost.
Tu si, ljubica. Vildan sem iskala.
Vildan, slišala sem, da si ustregla moji snahi.
V sobo si ji poslala kavč. Želim si, da bi me prej vprašala.
Razumem te. Nanjo gledaš kot na gostjo in ji pomagaš.
Ampak ona ni več gostja, Ferhatova žena je.
Jaz bom poskrbela za vse, kar rabita.
Ti poskrbi za moža in hčerko. Se lahko tako zmeniva?
Tako bo najbolje za vse, saj vesta.
Bravo, Vildan. Si me tudi ti izdala?
Kar zlomita mi vrat, da bom padla po tleh.
Kar spravita me v grob.
Baje imaš tudi ti sestro. Več, kako je biti starejši brat.
Ne vem pa, kakšen odnos imata vidva.
Aslı pa...
Ni samo moja sestra. Moja sorodna duša je.
Kot hči mi je. Raje jo imam kot življenje samo.
To je klasičen pogovor med možem in svakom.
Vem, kam meriš. - Niti sanja se ti ne.
Razmere so drugačne.
Prikazal si se kot strela z jasnega.
Ne vem, kaj si počel v preteklosti,
a med nama slabo kaže.
Upam, da se motim in da imaš prav.
Da je Aslı res srečna s tabo.
Da je našla ljubezen, ki jo je izgubila s starši.
Njeno srce je navdušeno kot otroško.
Moje srce pa je jekleno zaradi vseh bitk.
Njenega srca se ne da umazati.
Ljudem se odpre in jim vlije upanje.
Če vidim eno samo solzo ali pa temne misli v njenih očeh...
Ne bom niti pomežiknil, ne bom okleval. Ubil te bom.
Bog ne daj, da bi morali to kdaj doživeti.
Mislim, nihče ne ve, kdo bo umrl in kdo se bo izvlekel.
Je Ferhat tu? - Ni prišel.
Ko pride, ga takoj pošlji k meni.
Poslušaj. Lepo te prosim, pojdi zvečer spat.
Lepo se prehranjuj in dovolj pij. Čisto si se posušil.
Ne skrbi zame, ti lepo poskrbi zase. Prav?
Se vidiva. - Adijo.
Čudno, obnašal si se normalno.
Oba z mamo sta odlična igralca.
Kaj hočeš reči? - Nič.
Pa poglejva, kaj bo iz tega niča.
Prinesite prtljago. - Noter grem.
Namık te čaka.
V življenju imaš samo enega očeta.
Sinu da kri, dušo in priimek.
Jaz sem izgubil očeta, ti pa si izgubil otroka.
Tebe gledam, stric. Tebe gledam.
Dal sem ti mamo, sestro, svoje ime!
Nikoli te nisem izdal. - Karkoli naredim,
naredim zate in zase. Yiğit nama diha za ovratnik.
Morava se pripraviti. - A hkrati ohraniti čast.
Če se človek obrne stran, ga ne zabodeš, ne?
Ti si me zabodel v jetra.
Točno sem ti rekel. Rekel sem ti, da se ne približuj mojemu bratu.
Ti nisem rekel? Sem. In kaj si ti naredil?
Tvoj brat je nehvaležen.
Uničiti hoče tako tebe kot mene.
Zdaj pa mi povej, kdo ti je obrnil hrbet. Jaz ali on?
Če sem jaz izdajalec...
Če sem krut...
Me ustreli.
Ustreli!
Ne.
Nocoj sledi nov začetek. Nisi me ubogal. Dvakrat.
Tretja krogla bo šla v tvojo glavo, ne v zrak.
Tebe bom uničil, ne pa Yiğita.
Prisežem, da te bom.
Kaj se dogaja? Ste slišali strel?
Nič ni, g. Namık malo vadi v gozdu.
Mi smo navajeni in tega sploh ne slišimo več.
Res zanimiv hobi. Kje je kabinet? Nekaj bi natisnila.
Tam, ampak ne morete. - Zakaj?
Zaklenjeno je; samo Namık in Ferhat imata ključ.
Razumem. Bom pa prosila Ferhata, hvala.
Ferhat, pridi. - Dobrodošel.
Ti prinesem kozarec? - Ni treba. Tole bom stišal.
No, povej, Abidin.
Napisal si pravljico, mi pa sploh nismo vedeli.
Tudi jaz nisem vedel za to.
Je minilo pol leta, odkar je Safiye odšla? - Ja.
Kdaj si jo zadnjič videl? - Pred tremi meseci.
Od blizu ali daleč? - Od zelo blizu.
Si mogoče žival? Nisi opazil, da je noseča?
Ti ni nič rekla? - Res sem neumen.
Prisežem, da nisem nič opazil, pa tudi sama mi ni nič rekla.
Možno. Vildan je za nosečnost izvedela šele v šestem mesecu.
Madona.
Kdaj se je otrok rodil? - Včeraj. En dan je star.
Čudno. Lepo za Safiye. Res lepo zanjo.
Dobro se drži, če je pravkar rodila.
Nič mi ni jasno. Drugače je precej krhka.
Očitno je tako, ko si mama. - V redu je, vse mi je jasno.
Očitno je tako usojeno.
Lahko bi se reklo tako. Vse se zgodi z razlogom.
Tako je.
Kaj počneš? - Nič, samo gledam.
Kje je kavč? - Ne vem, to sem hotela jaz vprašati tebe.
Mislil sem, da ga nisi hotela več.
Zakaj? Saj nisem zmešana. Nehaj s takimi bedarijami.
V redu je, že tako me boli glava.
Spal bom na tleh. - Ni treba, lahko spiš kar na postelji.
Jaz bom na tleh. - Tudi prav.
Ja, Ebru?
Seveda lahko prideš.
Še ena poroka nas čaka. Kar pridi.
Mogoče najdemo še koga zate.
Pridi jutri zvečer. Do takrat bom našla ključ.
Prav, ljubica. Se vidiva.
Ebru pride jutri zvečer, če te ne moti. - Naj pride.
Mi daš en vzglavnik?
Zaspi no. Zaspi že.
Kaj bi rad? Sit si, suh si. Daj no.
Dobro jutro.
Kako mu je ime? - Komu? - Otroku.
Nima še imena.
Devet mesecev si imela, da bi se spomnila imena.
Ne vem, na to nisem pomislila.
Kaj takega.
Kaj se dogaja? Kako sem pristala v postelji.
Niti sam ne vem, a se je pač zgodilo.
Zdaj vsa postelja diši po tebi.
In jaz tudi.
Kaj hočeš reči? Res trdno spim, a me ne nosi luna.
To je zadnja postelja, v kateri bi hotela spati.
Ko sem se zbudil, si spala ob meni. Nič ne moreš.
Jaz ne morem vedeti, zakaj si kaj naredila, ne?
Pij vodo.
Dobro jutri, lepotica. Si se naspala?
Zelo lepo sem spala. - Postelje so izdelane po naročilu.
A postelja je lahko še tako udobna, pa ti to ne pomaga, če spiš sam.
Kar zahvali se bogu, da imaš leva za moža.
Obvaroval te bo pred mrazom in lakoto. - Naj me kar pred sabo.
Za zvečer sem ti kupila obleko. Hočem, da zasiješ kot zvezda.
Rada bi bila ponosna na snaho zdravnico.
Življenje se pač odvije, kot se. To je usoda.
Ni toliko usoda, kolikor je zarota.
Daj no. - Poleg tega ne rabim novih oblačil, ker imam svoja.
Tokrat mi prihranite s svojim izbranim okusom, ga. Yeter.
Mama. Kakorkoli že, delo me čaka. Blagoslovila bom veseli parček.
Kaj pa je? - Nimaš nobenih drugih oblačil?
Mislim, boš to oblekel tudi za poroko?
Od kdaj te zanimajo moja oblačila?
Saj me ne, samo dišijo. Oblekla se bom.
Kot da me davijo...
Si pripravljena? - Kmalu bom. Ne morem se zapeti.
Pomagaj mi.
Hvala. Greva, da ne bova pozna.
Aslı. - Ja?
Si kdaj pomagala pri porodu?
Ne. Od kod ti to? - Samo zanima me.
Ne. To ni moje področje.
Ti nisem omenil kazni, če mi boš lagala?
Od kod zdaj to? Ne razumem.
Nič ni.
Najbolj sovražim laži. Ne oprostim jih.
Še vedno ne razumem, zakaj me to sprašuješ.
Rekel sem, kar sem rekel. Bi mi rada kaj povedala? - Ne.
Potem pa greva.
Si pripravljena? - Recimo.
Malo sem živčna, a upam, da mi uspe.
Če boš mirna, bo šlo veliko lažje.
Si prinesla snemalnik? - Tu ga imam. - V redu.
Dal ti bom še enega.
Tega namesti v pisarno. Tam se dogajajo glavne stvari.
Drugega lahko namestiš v salon ali pa dnevno sobo.
Če se da, ga daj na pametno mesto.
Kar šla bom.
Ebru.
Hvala.
Mimogrede, zelo si lepa.
Gülsüm. - Cüneyt.
Uredil sem potna lista in osebni.
Torej greva pred poroko. Takoj bom spakirala.
Ne, nocoj ne greva nikamor. Še nekaj denarja moram zbrati.
Kakšen denar, Cüneyt? Ni zdaj najpomembneje,
da sva skupaj in dobiva sina?
Gülsüm, kam bova šla? Ne bodi otročja, denar rabiva.
Bova lačna in brez doma? To ne bo šlo.
Da ne bo šlo?
Kako pa bo šlo tole?
Kako dolgo naj sina gledam od daleč?
Gülsüm... - Zaupala sem ti. Sebe sem ti dala in ti verjela.
Verjela sem v srečen konec. Kje je zdaj ta sreča, Cüneyt?
Kje je junak, ki me bo rešil pekla?
Včeraj sem rojevala in sem rabila pomoč. Ni te bilo.
Če bi prišel, se to mogoče ne bi zgodilo.
Prišel sem, a zaradi Yeter nisem mogel noter.
Pa bi našel drugo rešitev. - Kakšno?
Rodila sem v kotlovnici. Mama je otroka vzela.
in ga dala drugi. Kje si bil? Ni te bilo, kot te tudi sicer ni.
Bolečino sem si lajšala z upi. Zdaj pa nimam več moči.
Šla bova dol na poroko.
Jutri bo šel Abidin prijavit najinega sina kot svojega.
Kako bova potem vzela tujega otroka, Cüneyt?
Kaj bo z najinim sinom? Povej mi.
Koga vlečeš za nos? Sebe ali mene?
Če mene, ti ne nasedem več.
Dobrodošla. - Hvala.
Lepo, da si se oglasila. - Hvala. - Dobrodošla, Ebru.
Glej, da nihče ne opazi. Med obredom boš uredila.
Dobrodošli, gospod matičar. - Hvala.
Očitno nam prinašate srečo. Poroka za poroko. Izvolite.
Dobrodošli.
Kako si, sinko? - Vedno bolje.
Dragi moj bratranec. Kdo bi si mislil, poroka za poroko.
Upam, da bog nima več dodatnih presenečenj za naju.
Mami je prišla. - Začnimo in zaključimo.
Pridi, Safiye.
Priči, prosim. - To sem pa čisto pozabil.
Stric Namık in Ferhat. - Še za osebni bi prosil.
Seveda, a jo imam v kabinetu. Samo ponjo skočim.
Stric, počakaj.
Počakaj, jaz grem ponjo. - Hvala, sinko.
Ne bodi žalostna, raje uživaj.
Si pričakovala, da se ne bo poročil?
Zdaj bo imel ženo in dom.
V primežu te imam, Yeter. Da boš vedela.
Ebru! Ferhat prihaja, pojdi ven!
Zaklenjeno je. - Skrij se. Skrij se!
KONEC 5. DELA